Pneumonia

Pneumonia is an acute or chronic inflammation of the lung parenchyma due to infectious, allergic, physical or chemical noxious agents. It usually represents acute inflammation at the level of the respiratory bronchioles, alveolar spaces and interstitium. Globally, pneumonia is the third most common cause of death. The causative agent is recognised in at most 50% of cases. Pneumonia is one of the most common inflammatory diseases.

Epidemiology
Pneumonia is particularly common in the first year of life, after which its incidence decreases. Between 80,000 and 150,000 pneumonias are reported annually in the Czech Republic, with a lethality of 10-20%. The lethality is increased by increasing age and associated polymorbidity, resistance agents, new agents (SARS), population migration, AIDS, drug addiction, air conditioning, ...

Pneumonia is most often of infectious origin and is transmitted by droplet infection. They usually start with an upper respiratory tract infection, from where they spread to the bronchi and alveoli. Haematogenous spread occurs rarery

By the course of the disease

 * Acute,
 * chronic – inflammation lasting more than 3 months,
 * recurrent – repeated inflammation in the same localization,
 * migratory – pulmonary infiltrates migrate, appearing at different times in different parts of the lung.

By etiology

 * Infectious – bacterial, viral, mykotické a mykobakteriální, parazitární,
 * non-infectious (so-called "pneumonitis") – aspirační, inhalační, postradiační, polékové, hypersenzitivní (alergické).

===by clinic and epidemology ===

Community-acquired pneumonia
The most common type of pneumonia, up to 90%, acquired in the normal environment outside a hospital setting. Mostly treated as outpatients, they are well sensitive to common ATBs.
 * The most common causative agents:
 * G+ – Streptococcus pneumoniae, Streptococcus pyogenes, Staphylococcus aureus,
 * G- – Haemophilus influenzae, Klebsiella pneumoniae.

Nosocomial pneumonia

 * 1) Early nosocomial pneumonia develops in more than 48 hours after admission to hospital. The most common causative agents:
 * G-: Pseudomonas aeruginosa, Klebsiella pneumoniae, E. coli, Proteus vulgaris;
 * G+: Staph. aureus; anaeroby.


 * 1) Late-onset nosocomial pneumonia develops after 4 days, G- causative agents are more common. Therapy should be initiated empirically and as soon as possible, each department knowing at least approximately its epidemiological situation, then adjusted on the basis of culture. In addition to the classical pathogens (Klebsiella, Enterobacteriaceae), opportunistic pathogens also appear (RS virus, CMV, Herpes zoster, Pneumocystis, mycobacteria). These agents cause pneumonia in immunocompromised patients. These are patients treated with cytostatics, radiation, post-transplant, HIV positive.

Pneumonia in immunocompromised patients
These are mainly HIV-positive patients, patients treated with cytostatics, immunosuppressants, radiation, after transplantation. Infection can be caused by known potential pathogens - Klebsiella pneumoniae, enterobacteria, Legionella, anaerobes. Opportunistic pathogens are also implicated in immunocompromised patients - CMV, RS virus, herpes zoster virus, Pneumocystis jirovecii, mycobacteria.

Ventilator pneumonia
It arises in patients connected to a ventilator. It is a nosocomial pneumonia caused by microaspiration of microorganisms from the oropharynx and stomach. Antibiotic treatment is guided by the current epidemiological situation in intensive care units.

Pneumonia in social care institutions
It affects elderly polymorbid patients who frequently visit health care facilities; resistant strains are more common.

Typické (bakteriální)
They have the classic clinical symptoms of pneumonia (fever, cough and shortness of breath). They are caused by bacterial pathogens. On X-ray they appear as lobular, lobar, to alary pneumonia or bronchopneumonia, with exudate formation in the lung chambers.

In the blood count there is leukocytosis.

Atypické pneumonie
They manifest with symptoms not typical for bacterial pneumonia (general "flu-like" symptoms - headache, muscle pain, joint pain, also nausea, vomiting). Radiological findings are consistent with disseminated pulmonary process.

Původci jsou charakterizováni intracelulárním parazitismem.

Zánět je intersticiální, na úrovni stěny plicních sklípků a vlastního intersticia.

V krevním obraze leukopenie s relativní lymfocytózou.

Dle mechanismu vzniku

 * Primární – izolované plicní postižení,
 * sekundární – komplikace jiných systémových onemocnění.

Dle patologicko-anatomického obrazu

 * Alveolární – zánět postihuje především plicní sklípky,
 * intersticiální – zánět je lokalizován ve vmezeřeném vazivu plicní tkáně.

Dle RTG nálezu

 * Alární – postiženo celé plicní křídlo,
 * lobární – postižen jeden lalok,
 * segmentální – postižení segmentu,
 * bronchopneumonie – infiltrát nerespektuje anatomické uspořádání plic (hranice laloků a segmentů).

Diagnosis

 * fyzikální nález – konsolidace plicní tkáně,
 * RTG plic,
 * mikrobiologické vyšetření sputa (nejlépe před ATB léčbou, kvalitní vzorek) – barvení dle Grama, kultivace, detekce antigenů S. pneumonie, H. infuenzae, (jen některé serotypy), L. pneumophila, amplifikační metody (L. pneumophila),
 * hemokultura – 2&times; před začátkem ATB léčby,
 * vyšetření výpotku – biochemie, cytologie, barvení dle Grama, kultivace, BK, MTD, detekce antigenů S. pneumonie,
 * vyšetření moči – detekce antigenů S. pneumonie, L. pneumophila,
 * serologie – v akutní fázi pouze IgM, IgA protilátky,
 * krevní obraz, FW, CRP, ABR, …

Antibiotika
Antibiotika penicilinové, tetracyklinové a makrolidové řady (u typických pneumonií nejméně 10 dní, u atypických 14 dní až 3 týdny; intravenózně 2 až 5 dnů). U nozokomiálních infekcí cefalosporiny III., IV. generace (cefotaxim, ceftazidim, cefepim), penicilinová antibiotika vyšší generace (ticarcilin, piperacilin/ tazobaktam atd.), fluorochinolony, karbapenemy (imipenem, meropenem) nebo v kombinaci např. s aminoglykosidy.

Symptomatická léčba

 * Expektorancia, mukolytika, při dráždivém suchém kašli antitusika,
 * antipyretika,
 * analgetika při pleurální bolesti,
 * oxygenoterapie při respirační insuficienci.

Režimová opatření
Za 6 týdnů po odeznění pneumonie je indikováno funkční vyšetření plic.
 * Dostatečný přísun tekutin, kalorií, vitaminů;
 * dechová rehabilitace;
 * poloha ortopnoická (v mírném předklonu pacient méně namáhá dýchací svaly a lépe se mu dýchá).

Komplikace

 * Respirační insuficience, pleurální výpotek, empyém, plicní absces, plicní gangréna, atelektáza a následné bronchiektazie,
 * sepse s diseminací infekce do jiných lokalit (artritida, otitida, nefritida, endokarditida, meningitida, peritonitida) až septický šok.

Související články

 * Pneumonie (pediatrie) • Pneumonie u kojenců • Pneumonie u větších dětí
 * Bakteriální pneumonie • Atypické pneumonie • Abscedující pneumonie • Aspirační pneumonie • Komunitní pneumonie
 * RDG vyšetření u zánětů dolních cest dýchacích • Klinické hodnocení závažnosti pneumonie

Externí odkazy

 * Pneumonie (česká wikipedie)
 * Pneumonia (anglická wikipedie)
 * Pneumonia (video v angličtině na YouTube)