Strongyloides stercoralis

Strongyloides stercoralis neboli háďátko střevní je malý červ způsobující strongyloidózu. Patří mezi Nematoda – hlístice. Obvykle žije ve vnějším prostředí – ve vlhkých tropických, subtropických oblastech, ale i v chladných pásmech. Pokud ve stádiu larvy narazí na člověka, tak jej napadnou.

Životní cyklus
Jsou to malí červi o velikosti 0,8–2,2 mm se složitým vývojem. Při kontaktu s člověkem aktivně pronikají kůží a dostávají se do krve. Krví se dostanou do plic, kde dráždí dýchací cesty a nutí člověka ke kašli. Skrz alveoly, bronchy a tracheu se dostávají do jícnu. Usídlí se pak v tenkém střevě, kde larvy dospívají, kopulují a začnou produkovat vajíčka. Vajíčka se dostávají do stolice nebo se mohou vylíhnout už v trávicím traktu hostitele.

Pokud není člověk dostatečně imunokompetentní, vajíčka se vylíhnou v GIT a larvy proniknou skrz stěnu do krevního řečiště, kterým migrují do různých tkání.

Klinické příznaky
Klinické příznaky se u pacienta odvíjí od toho, kde se zrovna parazit nachází.

thumb|vpravo|200px|Vajíčko Strongyloides sp.

Kožní fáze

 * Svědění na kůži.
 * Makroskopicky patrná cestička.
 * Lokální edém.

Plicní fáze
Plicní fáze se projevuje zpravidla '''6.–9. den po infekci'''.
 * Kašel, dušnost.
 * Masivní infekce se projeví jako hemoragická pneumonie či bronchopneumonie.

GIT fáze
V trávicím traktu se nám již vyskytují patogenní agens, která způsobují problémy. Samičky se usazují v Lieberkühnových kryptách a produkují vajíčka. Vylíhlé larvy mohou zpětně invadovat do sliznice a způsobovat mnohonásobné ulcerace a následné ztluštění stěny. Klinicky se to projeví jako:
 * bolesti břicha v epigastriu,
 * průjem,
 * krvácení do GIT.

Hyperinfekční syndrom je následek diseminované strongyloidózy (diseminace larev po celém těle, postižená jater, srdce, plic, žlučníku a střeva) u imunosuprimovaných osob (AIDS). U těchto osob má onemocnění závažný průběh. Časté jsou těžké průjmy, ileus a bronchopneumonie.

Diagnostika

 * Mikroskopie: průkaz larev ve stolici cca 27 dní až 1 měsíc po infekci.
 * Detekce specifických protilátek.
 * Detekce parazitární DNA (v ČR se neprovádí).
 * Laboratorní vyšetření: výrazná eozinofilie a leukocytóza, v chronické fázi infekce pokles hodnot.

Terapie

 * Albendazol
 * Thiabendazol
 * Ivermektin
 * Levamisol

Související články

 * Průjmová onemocnění: Virové gastroenteritidy ▪ Bakteriální gastroenteritidy ▪ Gastrointestinální parazitózy ▪ Enterotoxikózy ▪ Průjmy vyvolané léky ▪ Diferenciální diagnostika průjmových onemocnění ▪ Terapie průjmových onemocnění