Endocrine orbitopathy

Endokrinní orbitopatie je onemocnění asociované s autoimunitním postižením štítné žlázy (nejčastěji Graves-Basedowovou thyroiditidou). Je také známo jako endokrinní oftalmopatie, doporučuje se ale užívat názvu orbitopatie, jelikož nepostihuje oční bulbus, ale tkáně orbity.

Patofyziologie
Autoprotilátky reagují s tkáněmi (hlavně s tukovou a vazivovou tkání) orbity. Infiltrují zadní část orbity a vyvolávají zánět s prosáknutím tkáně, dochází ke zvětšení jejího objemu.

Klinický obraz a diagnostika
Nápadným příznakem je exoftalmus. V orbitě je malý prostor ohraničený kostí, při zvyšování tlaku je oční bulbus tlačen dopředu, ven z orbity. Prvotním příznakem je retrakce horního víčka a jeho omezená pohyblivost při pohledu dolů (Graefeho příznak). Při velké protruzi bulbů pacient nemůže dovřít víčka (lagoftalmus) a vzniká nebezpečí vysychání a zvředovatění rohovky. Postiženo je i vazivo okohybných svalů, tento příznak zůstává dlouho latentní. Svaly fibrotizují a retrahují se. Zpočátku je jejich pohyb omezen jen v krajních polohách, při dlouhém trvání neléčené thyroiditidy se postižení okohybných svalů projeví diplopií i v přímém pohledu v důsledku obrny svalů. Zkušený lékař dokáže postižení okohybných svalů odhalit při ultrazvukovém vyšetření.

Léčba

 * Glukokortikoidy,
 * imunosupresiva,
 * thyreostatika (thiamazol, propylthiouracil),
 * TTE (totální thyroidektomie),
 * léčba radiojódem,
 * symptomatická léčba lagoftalmu: zvlhčování rohovky (umělé slzy, oční masti).

Související články

 * Gravesova-Basedowova nemoc
 * Hypertyreóza