Biomechanics of blood circulation (from wikiscripta)

Biomechanics of blood circulation describes the structure and mechanical properties of circulation, and thus explains how blood actually flows in the body.

Heart
See the Heart page for more details .

The heart is a hollow organ of the vascular system that propels blood through the bloodstream through rhythmic contractions. This function is made possible by the heart muscle - the myocardium  .

Diagram of the heart: 1 – endocardium; 2 – myocardium; 3 – epicardium; 4 – pericardium; 5 – cardiac cavities; 6 – right atrium; 7 – left atrium; 8 – right ventricle; 9 – left ventricle; 10 – heart valves; 11 – mitral valve; 12 – aortic valve; 13 – pulmonary valve; 14 – tricuspid valve; 15 – aortic arch; 16 – right pulmonary artery; 17 – right pulmonary veins; 18 – superior vena cava; 19 – inferior vena cava; 20 – atrioventricular septum.

In addition to mechanical properties, some heart cells also exhibit a certain electrical activity and thus participate in triggering heart contractions - the so-called cardiac automation. We call the complex of these cells the cardiac conduction system  .

Nervous regulation ( sympathetic / parasympathetic ) also affects heart contractions, but it does not cause them, but only affects them (acceleration/deceleration). It is therefore not necessary for the activity of the heart itself, as much as for balancing the fluctuations caused by the load  .

Mechanical properties
The heart works as a pump consisting of four separate unidirectional pumps (two ventricles, two atria) and working as a synchronized double pump (small and large circulation). 90% of mechanical energy is used to maintain muscle tone, the remaining 10% is used for mechanical work, namely pressure-volume work (at high resistance pressure predominates, at high venous return volume predominance) and work indicating the acceleration by which it moves stroke volume mass versus ejection velocity.

Cardiac cycle
For more detailed information, see the Heart Revolution page .

The cardiac cycle describes the flow of blood between two heartbeats. The duration of one cardiac cycle is 0.75 s  .

Progress

 * Rapid ventricular filling phase, isometric phase
 * The cardiac cycle begins with atrial systole, during which the ventricles are filled with blood (filling began before systole)  . Thanks to the mechanism of the valve plane, the resulting negative pressure also supports venous return.  The systole itself then continues until the pressure in the atria (increased due to muscle contraction) is equal to the pressure in the ventricles. The alignment is manifested by the closing of the scalloped flaps as a result of the eddy currents in the niches on their "outer" side.


 * Fáze rychlého vypuzování, ejekční fáze
 * The atria enter diastole, while the ventricles contract their muscles, which leads to a further increase in internal pressure. The latter causes the opening of the semilunar valves and expulsion of blood into the aorta and pulmonary artery  . At the same time, thanks to the created negative pressure, the atria begin to fill with blood.  . Systole continues again until the pressures equalize. Then, thanks to the eddy currents in the niches on the "outer" side, the flaps close again. This phenomenon also induces vibratory movements on the arteries. However, approximately 50% of their full volume still remains in the ventricles - the so-called residual ventricular volume  .


 * Isovolumic relaxation phase
 * The ventricles enter diastole . However, due to the filling of the ventricles with blood in the previous phase, pressure differences between the atrium and the ventricle occur, which lead to the opening of the cuspid valves .


 * Filling phase
 * The ventricles begin to fill with blood. This phase is only interrupted by the contraction of the atrial muscle, which leads to the beginning of the isometric phase.

Heart sounds
During the cardiac cycle, we can listen to heart sounds. They are caused by valve closure. Systolic sounds can be heard during the closure of the leaflets in the isometric phase. Diastolic then during the closing of the semilunar valves in the ejection phase. (Listening to the types of heart sounds, see Sounds of the heart and lungs  )

Flap opening and closing mechanism
The opening and closing of the heart valves is not controlled by the contraction of specialized muscles, but by the pressure of the flowing blood itself. The acting forces are therefore hydrodynamic.

The opening causes a pressure difference between the two compartments of the heart (atrium-ventricle or ventricle-vessel). As a result of this difference, the valves are dislodged towards the area with less pressure and thus allow a one-way blood transfusion. However, closing is more complicated. It occurs due to the eddy currents created in the recesses of the valve on the side where the blood spills over. After equalizing the pressures between the compartments, these currents "push" the valve back to its original location. The different surface of the lobed and crescent valves is also related to the mechanism of movement. This is caused by the disparity of pressures to which these valves must respond.

Defining the mechanical activity of the heart using physical quantities
The heart functions as a pump in the body and therefore performs a specific job. We can calculate this as the sum of kinetic work (spent to transmit a certain acceleration) and pressure-volume work (which moves a given volume of blood against the resistance in the vessels).
 * Work


 * Total work
 * $$W = W_k + W_p$$

The pressure-volume work of the heart acquires different physiological values ​​in different compartments. This is mainly due to the difference in the function of the right and left parts of the heart. While the right contraction has the task of moving the blood "only" through a small circulation - i.e. to the lungs and back, the left one distributes already oxygenated blood throughout the body. It is therefore logical that the left side of the heart will show a much greater work done than the first part (beating frequencies are equal).
 * Pressure-volume work


 * Work causing acceleration
 * m = stroke volume mass
 * takes place in both chambers
 * m = 74 g = 0,074 kg
 * v = 0,5 m/s
 * Wk = ½ × mv2 × 2 = 0,018 J


 * Effiency

The first law of thermodynamics states that no organ (or device) can use 100% of the energy consumed for its work. Part of this energy is "lost" for example by heat generation. Therefore, a quantity is introduced in physics that tells us what part of the energy is actually used for the required work.


 * Myocardial efficiency = 30%
 * Whole heart efficiency = 10% (increases with exercise)

Efektivní srdeční výkon je výkon, který je třeba k vykonání určité práce. Obvykle se vztahuje k množství vypuzené krve během jedné systoly do velkého krevního oběhu. Proto k jeho vypočítání slouží porovnávání pulzového (tepového) a komorového reziduálního objemu.
 * Effective cardiac performance


 * pulzový (tepový) objem
 * = množství krve vypuzené systolou do aorty
 * závisí na námaze a patologických stavech
 * přirozený = 70–90 ml


 * komorový reziduální objem
 * = množství krve, které po systole zůstává v komoře
 * při patologickém ochabování komory vzrůstá
 * přirozený = okolo 50 ml


 * Hodnoty efektivního srdečního výkonu
 * přirozené – mezi 0,55–0,67
 * jednoznačně snížené – menší než 0,4


 * EF = (eDV - eSV)/eDV
 * EF = efektivní výkon
 * eDV = objem komory na konci diastoly
 * eSV = objem komory na konci systoly
 * eDV - eSV = komorový reziduální objem


 * Minutový objem
 * = množství krve vypuzené za jednu minutu
 * hodnoty jsou značně proměnlivé
 * průměrně – [tel:5000–9000 5000–9000] ml/min


 * V60=Vp*P60


 * V60 = minutový objem
 * Vp = tepový objem
 * P60 = počet pulzů za minutu

Elektrické vlastnosti
Více informací v článku Převodní systém srdeční

Srdce má svou vlastní automacii, což znamená, že si samo vytváří podněty ke stahům srdeční svaloviny. Převod srdečního impulsu je zprostředkován buňkami srdce, které můžeme rozdělit do 3 typů dle podoby a funkce: nodální myocyty (považované za zdroj náboje), myocyty přechodního typu (šířící signál mezi nodálními myocyty a buňkami typu Purkyňových vláken) a myocyty typu Purkyňových vláken (zodpovědné za rychlé vedení vzruchu na buňky myokardu).

Činnost srdce
Aktivita mechanická a elektrická od sebe nejsou striktně odděleny. Probíhají zároveň a mechanická je elektrickou řízena.


 * Zjednodušený průběh stahu srdce:
 * podráždění sinusového uzlíku
 * systola síní -> doplnění komor krví (začínají se plnit ještě před síňovou systolou)
 * přenos podráždění z pravé síně do komor
 * systola komor -> vytlačení krve do arterie
 * diastola a plnění srdce krví

Cévy
Cévy jsou rozvodovou částí uzavřeného oběhu. Elasticitou, roztažností a aktivní kontraktilitou se podílejí na udržení pohybu krve. Cévy se dělí na arterie, vény a kapiláry, kdy každá má při vedení krve jiný význam a dohromady tvoří systém krevního řečiště.V arteriích proudí krev vysokým tepem a šíří se v nich tlaková vlna, která je hmatná jako puls. Ve vénách proudí krev pomaleji a pod nižším tlakem než v arteriích, proto proudění krve ve vénách musí napomáhat další mechanismy, především systém chlopní a svalová práce dolních končetin (zdroje 2, 3). Kapiláry mají snadno propustné stěny a krev nich proudí konstantní rychlostí bez kolísání tlaku, proto v nich probíhá výměna látek s okolními tkáněmi.

Můžeme je rozdělit na tři oběhové systémy:
 * koronární oběh zajišťující prokrvení srdce
 * plicní oběh zajišťující nasycení krve kyslíkem
 * velký oběh zajišťující rozvod okysličené krve do těla

Proudění v cévách
S ohledem na individualitu každého jedince je těžké přesně charakterizovat vlivy působící na jednotlivé děje, proto říkáme, že zde platí fyzikální zákony biomechaniky kapalin aproximálně. Při proudění krve se v cévách uplatňuje zejména Bernoulliův zákon a Hagen-Poiseuillův zákon.

Bernoulliův zákon
300px|náhled|Bernoulliův zákon Bernoulliův zákon je vyjádřen vztahem:

$$ \frac{1}{2} \rho v^2 + h \rho g + P = konst. $$,

kde v je rychlost proudění, P je tlak, ρ je hustota, g je gravitační zrychlení.

V místě s větším průřezem má proudící kapalina vyšší tlak, ale nižší rychlost, zatímco v místě s menším průřezem má nižší tlak, ale vyšší rychlost. Tlak proudící kapaliny tedy klesá s její rostoucí rychlostí.

Hagen-Poiseuillův zákon
Hagen-Poiseuillův zákon je dán následujícím vztahem:

$$ \frac{\Delta V}{\Delta t} \left(Q \right) = \Delta P \cdot \frac {\pi}{8} \cdot \frac {1}{\eta} \cdot \frac {R^4}{L}$$

kde Q je objemový tok, ΔP je rozdíl tlaku na začátku a na konci trubice, η je dynamická viskozita kapaliny, R je poloměr trubice, L je délka trubice. Závislost na čtvrté mocnině poloměru v Hagen-Poiseuillově zákoně způsobuje, že například zmenšení poloměru arteriol následkem kontrakce hladkých svalů v jejích stěnách o 19% způsobí snížení průtoku krve až zhruba na polovinu.

Laminární a turbulentní proudění
Za normálních podmínek je proudění krve v cévách laminární, přičemž se vrstvička krve těsně při stěně cévy téměř nepohybuje a směrem do středu cévy rychlost proudu vzrůstá. Laminární proudění se však udržuje jen do určité kritické rychlosti a nad ní se stává proudění turbulentním. Tato hraniční hodnota se určuje za pomoci Reynoldsova čísla. Ke změně proudění dochází u hodnot tohoto čísla kolem 2000, při hodnotách nižších se jedná o laminární, při vyšších o turbulentní proudění. Reynoldsovo čílo je dáno vztahem:

$$ R = \frac {\rho \cdot d \cdot v} {\eta} $$

kde R je Reynoldsovo číslo, ρ je hustota kapaliny, d je průměr trubice, v je rychlost proudění, η je viskozita kapaliny

Elastance a poddajnost cév
The time course of ventricular stiffness during the cardiac cycle is expressed by elastance ( E), which is defined as:

$$E = \frac{\Delta p}{ \Delta V}$$

where p is pressure and V is volume.

The inverse value is given as compliance C (compliance) of vessels, here given by the relation:

$$C = \frac{\Delta V}{ \Delta p}$$

where p is pressure again and V is volume.

Blood pressure
Blood pressure is the pressure exerted by flowing blood on the vessel wall. The value of blood pressure is different in different parts of the bloodstream, the highest is in the large arteries, it decreases towards the periphery, and the lowest is in the venous system. The term blood pressure most often refers to arterial blood pressure. Arterial blood pressure changes during the cardiac cycle, the highest is in the ejection phase = systolic pressure , the lowest during the filling phase = diastolic pressure. The difference between systolic and diastolic pressure is the pressure (pulse) amplitude. The blood pressure value consists of two numbers separated by a slash, the higher number is the systolic pressure value, the lower number is the diastolic pressure (expressed most often in mmHg, less often in kPa). E.g. a pressure value of 120/80 mmHg means that the systolic pressure is 120 mmHg and the diastolic pressure is 80 mmHg. For a healthy adult, the systolic pressure value should not exceed 130 mmHg and the diastolic pressure value should not exceed 90 mmHg. Low blood pressure is referred to as hypotension, high blood pressure is hypertension.

Systolic pressure
Systolic pressure ( ST ) is the pressure in the large arteries at the peak of the ejection phase. It is influenced by the degree of myocardial contractility and the volume of ejected blood. In a healthy adult, it should not exceed 130 mmHg (17.3 kPa)  .

Diastolic pressure
Diastolic pressure ( DT ) is the lowest blood pressure in the large arteries. It occurs at the end of the isovolemic phase before the aortic valve closes. Its value is most influenced by the degree of elasticity of the walls of the large arteries. Even during diastole, the blood pressure in the vessels never drops to zero (unlike the heart chambers ). Blood circulation during diastole is maintained by blood that has accumulated in dilated vessels. In a healthy adult, the value of diastolic pressure should not exceed 90 mmHg (11.3 kPa)  .

Medium pressure
Mean arterial pressure ( SAT ) is the average value or, more precisely, the mean value of blood pressure during one cardiac cycle. The value of mean arterial pressure cannot be calculated as the arithmetic mean of the value of systolic (ST) and diastolic (DT) pressure, because the course of blood pressure depending on time is quite complex. Above all, diastole lasts approximately twice as long as systole at a resting heart rate. For this reason, the SAT value is closer to the diastolic pressure value. At physiological blood pressure values ​​(120/80 mmHg), the mean arterial pressure value is 93.3 mmHg.

For an accurate calculation, it would be necessary to know the detailed course of arterial pressure values ​​during the entire cardiac cycle. This condition is partially fulfilled only during invasive measurement, therefore, when estimating the mean arterial pressure, relations using the fact that SAT significantly depends on the value of systolic and diastolic pressure are used:
 * $$ SAT = \frac{2DT + ST }{3} $$

respectively
 * $$ SAT = DT + \frac{ST - DT }{3} $$

respectively
 * $$ SAT = DT + \frac{TA }{3} $$[9]

SAT= mean arterial pressure, DT= diastolic pressure, ST= systolic pressure

Pressure amplitude
Pressure amplitude ("TA") or pulse pressure is the difference between systolic and diastolic pressure. At physiological blood pressure values ​​(120/80 mmHg), the pressure amplitude is equal to 40 mmHg. The pressure amplitude is greatest in the large arteries, decreasing towards the periphery. The size of the pressure amplitude is mainly determined by the systolic volume (an increase in the systolic volume leads to an increase in the pressure amplitude) and the compliance of the vessels (greater compliance of the vessels reduces the pressure amplitude).
 * $$TA = ST-DT $$.

TA=pressure amplitude, ST=systolic pressure, DT=diastolic pressure

Orthostasis
Orthostasis is the upright position of the body. In this position, they have other influences on the pressure in the blood vessels than the activity of the heart. Towards the periphery of the body, the pressure amplitude decreases and the influence of factors other than heart activity increases, primarily hydrostatic pressure (especially when standing upright). For 1 cm of height "from heart to heel" there is an increase in pressure of 1 mmHg. On the other hand, in the head region, the venous pressure can be negative due to gravity in an upright position. Gravity acts equally on veins and arteries, so the difference between them is negligible. Since the vascular system is closed, we will measure pressure values ​​lower than we would measure in a system of tubes that is open at the top. It lies about 5–10 cm below the diaphragm hydrostatically indifferent plane, here the blood pressure does not change when the position changes. Subatmospheric pressure acts against the collapse of the chest veins.

Související články

 * Srdce


 * Kontrakce srdečního svalu


 * Velký krevní oběh


 * Plicní oběh


 * Oběhová soustava


 * Krevní tlak


 * Tlaková amplituda


 * Měření krevního tlaku

Externí odkazy

 * Článek Srdeční cyklus na české Wikipedii
 * Prezentace na stránkách ČVUT

Použitá literatura

 * ČIHÁK, Radomír. Anatomie 3. 2. vydání. Praha : Grada Publishing, 2004. 692 s. ISBN 978-80-247-1132-4.
 * NOVOTNÝ, Ivan a Michal HRUŠKA. Biologie člověka : pro gymnázia. 3. vydání. Praha : Fortuna, 2003. ISBN 8071688193.
 * NAVRÁTIL, Leoš a Jozef ROSINA, et al. Medicínská biofyzika. 1. vydání. Praha : Grada, 2005. 524 s. ISBN 80-247-1152-4.
 * LEJSEK, Jan. Poznámky z fyziologie [online]. [cit. 2014-05-19]. .
 * Zvuky srdce a plic [online]. Praha, 2015 [cit. 2015-11-24]. Dostupné z: http://solutions.3mcesko.cz/wps/portal/3M/cs_CZ/Littmann/stethoscope/education/heart-lung-sounds/
 * TARÁBEK, Pavol a Petra ČERVINKOVÁ, et al. Odmaturuj! z fyziky. 2. vydání. Brno : Didaktis, c2006. ISBN 8073580586.
 * ŠVÍGLEROVÁ, Jitka. Střední arteriální tlak [online]. [cit. 27.11.2013]. .
 * ŠVÍGLEROVÁ, Jitka. Tlaková amplituda [online]. [cit. 27.11.2013]. 