Leukemia

Leukemie je heterogenní skupina zhoubných nádorových chorob krvetvorby, vycházejících z jednotlivých elementů hematopoézy a lymfopoézy. Existují však i typy leukémií, u kterých nejsou známa normální analoga leukemických buněk.

Leukemie (hemoblastosy) jsou nejčastějším nádorovým onemocněním dětského věku (následují nádory CNS, lymfomy a neuroblastomy). Incidence je 13 nových případů na 100 000 obyvatel za rok. Leukemické buňky ztrácejí schopnost diferenciace, ztrácí fenotyp výchozí buňky. Udržují si nebo i zvyšují proliferační potenciál. U nemocného s leukémií pak existují vedle sebe dvě populace buněk:
 * vycházející z normálních kmenových buněk,
 * vycházející z kmenových buněk maligně transformovaných (defekt maturace a diferenciace) – tyto nezralé buňky (blasty) jsou vyplavovány do periferní krve a nacházejí se jako difusní nebo nodulární infiltráty v různých orgánech. Tvoří histohomologní metastazování do jater, sleziny, uzliny, ale i jiné.

Klinické příznaky
thumb|right|Klinické příznaky leukemie. Leukemická populace postupně vytlačuje normální buňky. Navíc leukemické buňky bývají funkčně méněcenné, což vysvětluje některé klinické příznaky:
 * nedostatek erytrocytů – anémie, bledost, únava,
 * nedostatek trombocytů – krvácivost,
 * nedostatek granulocytů a lymfocytů – náchylnost k infekcím.
 * bolesti kostí,
 * nechutenství,
 * retikulo-endoteliální infiltrace: hepatosplenomegalie, lymfadenopatie.

Dělení
thumb|right|Hematopoéza. Podle toho, postihuje-li maligní transformace buňky myeloidní (konečnými stadii jsou granulocyty, monocyty, erytrocyty a trombocyty) nebo lymfoidní (konečnými stadii jsou T a B-lymfocyty, plasmocyty a NK buňky) řady dělíme leukemie na dvě skupiny: Může však dojít k maligní transformaci pluripotentní kmenové buňky, z níž vycházejí prekurzory myeloidní i lymfoidní řady. Tato transformace je příčinou CML.
 * myeloidní (myelosy) – nejčastěji vycházejí z elementů granulocytopoesy,
 * lymfoidní (lymfoblastické, lymfadenosy) – nejčastěji vycházejí z prekurzorů B-lymfocytů.

Podle klinického průběhu dělíme myelosy i lymfadenosy na akutní (neléčené končí smrtí během několika měsíců) a chronické (nemocní mohou přežívat i několik let):

U dětí je nejčastější ALL, u dospělých CLL.
 * ALL – nejčastější u dětí (tvoří 80 % akutních leukemií u dětí).
 * AML – může se vyskytnout v kterémkoli věku, více u starších lidí.
 * CLL – nejčastější leukemie dospělého věku, vyskytuje se u starších dospělých (nad 40 let), přežití až 20 let.
 * CML – postihuje především dospělý věk, vrchol výskytu ve 30 a v 60 letech, přežití je asi 4 roky.

Příčiny vzniku
Jako příčiny leukemií se mohou uplatňovat:
 * ionizující záření,
 * chemické látky – benzen a další aromatické uhlovodíky, cytostatika, alkylační činidla a další karcinogeny,
 * některé genetické choroby – syndromy: Downův, Klinefelterův, Wiskottův-Aldrichův, Fanconiho anémie,
 * viry – HTLV-1 působí vznik leukemie z T-buněk u dospělých.

Obrázky
== Odkazy ==

Související články

 * Akutní myeloidní leukemie
 * Akutní lymfatická leukemie
 * Chronická myeloidní leukemie
 * Chronická lymfatická leukemie
 * Leukemie z vláskových buněk
 * Choroby bílé krevní složky