Circulatory system

== Důvod vzniku == Oběhová soustava se vyvinula proto, aby umožnila dobré zásobování tkání živinami a kyslíkem. To již nebylo možné zajišťovat difúzí, protože ta je na velké vzdálenosti výrazně neúčinná (pomalá). U živočichů s malými tělesnými rozměry však difúze bohatě oběhovou soustavu nahrazuje.

Systémy
Existují dva základní typy oběhových systémů.
 * Otevřený systém – jedná se o takový systém, ve kterém se krev pumpuje do haemocoelů (otevřených krevních prostor).
 * Uzavřený systém – je takový, který máme například my. Krev je v něm pumpována v uzavřeném okruhu, ve kterém tedy krev cirkuluje.

Čerpadla
Pro správné fungování jak otevřeného, tak uzavřeného systému je nutná přítomnost čerpadla, které má za úkol pohánět krev. Existují dva typy čerpadel.
 * Peristaltické čerpadlo – funguje jako peristaltika střev. Krev je poháněna hladkou svalovinou, u které dochází k postupné cirkulární kontrakci.
 * Komorové čerpadlo – funguje pomocí chlopní, které se otevírají pouze v případě, že je na ně tlačeno ze správné strany. Opačně se neotevřou. Ke kontrakci dochází buď vlastní kontraktilní stěnou (tj. stěna čerpadla je ze svaloviny) nebo pomocí tlaku okolních tkání (nejčastěji se jedná o kontrakce kosterního (tj. příčně pruhovaného) svalstva).

Lidská oběhová soustava obsahuje komorový typ čerpadla s vlastní kontraktilní stěnou, a dokonce takové, které se skládá ze čtyř podjednotek (dvě hlavní čerpadla (komory) a dvě pomocná čerpadla (síně)). To není ale vše. Naše oběhová soustava obsahuje i druhý typ čerpadla – peristaltické čerpadlo. Tento typ se nachází u velkých žil dolních končetin. Říká se mu svalová pumpa. Tato pumpa pracuje proti gravitační síle (pokud pozorovaná osoba stojí) a po směru toku krve. Pomáhají ji chlopně.

Typy cirkulace
Typy cirkulace jsou opět dva základní:
 * Jednoduchá cirkulace – existuje pouze jeden oběh, ve kterém jsou za sebou řazeny čerpadlo i místo pro okysličení krve. Neexistuje tedy plicní a tělní oběh jako u druhého typu cirkulace.
 * Dvojitá cirkulace – dvojitá se nazývá proto, že obsahuje dva oběhy – jeden plicní a jeden tělní. Oba dva jsou řazeny také za sebou (tzn. jsou zapojeny sériově), ale oba dva mají vlastní čerpadlo. V obou je však rozdílný tlak, proto se plicnímu oběhu říká nizkotlaký a tělnímu vysokotlaký.

Srdce
Tloušťka stěn komor
 * pravá komora: 3–4 mm;
 * levá komora: 16–20 mm;

Kochův trojúhelník
 * ohraničen basí septálního cípu trikuspidální chlopně, ústím sinus coronarius do pravé síně a řasou táhnoucí se od vústění v. cava inferior do pravé komory k septu (v hloubce této řasy je Todarova šlacha upínající se do trig. fibrosum dextrum), subendokardiálně je v Kochově trojúhelníku uložen nodus atrioventricularis.

Valsalvovy siny
 * sinus aortae (dexter, sinister, posterior) – rozšíření ascendentní aorty nad jednotlivými valvulami aortální chlopně, z pravého a levého Valsvalvova sinu odstupují pravá a levá koronární arterie.

Tlakové parametry

 * centrální žilní tlak: 0–8 mmHg;
 * tlak v zaklínění: 4–14 mmHg;


 * tlak v pravé síni: 0–8 mmHg;
 * tlak v pravé komoře: systolický 25–30 mmHg (enddiastolický 0–8 mmHg);
 * tlak v truncus pulmonalis: 25–30 mmHg;


 * tlak v levé síni: 4–12 mmHg;
 * tlak v levé komoře: systolický 100–140 mmHg (enddiastolický 4–12 mmHg);
 * tlak v aortě: 100–140 mmHg;

Další hemodynamické parametry

 * CO: 4–8 l/min;
 * CI: 2,5–4,2 l/min/m2 (CO/povrch těla);
 * ejekční frakce: 60–75 %;

Související články

 * Cévy
 * Krev
 * Krevní oběh plodu
 * Srdce