Japanese encephalitis

Japonská encefalitida (JE) je infekční onemocnění mozku, které se vyskytuje v některých oblastech Asie a v Austrálii. JE virus je nejčastějším původce encefalitid v Asii.

Etiologie a epidemiologie
JE patří mezi arbovirózy, je vyvolaná RNA virem z rodu Flavivirus. Rezervoárem viru jsou divocí ptáci, kromě toho také prasata. Vzácně může být člověk infikován bezpříznakovým nositelem viru. Přenašečem jsou komáři, vzhledem k jejich typickému výskytu v oblasti vodních ploch a rýžových polí je nemoc častá v zemědělských oblastech.

Klinický obraz
Onemocnění má různou závažnost od inaparentního průběhu po těžké encefalitidy. V 90 % případů probíhá infekce bez klinických známek, těžší průběh očekáváme u turistů v daných oblastech. Onemocnění může progredovat do těžké encefalitidy. Po 5–15denní inkubační době se u pacienta manifestuje horečkou, zimnicí, bolestí hlavy a kloubů. Pacienti jsou unavení, pozorujeme změny vědomí, delirium až bezvědomí, onemocnění může mít i vleklý průběh. U 30 % nemocných, kteří prodělají závažnou encefalitidu, pozorujeme reziduální neurologické, intelektuální či fyzické postižení.

Diagnostika
Pro průkaz viru využíváme stanovení JEV-specifických IgM protilátek v mozkomíšním moku či v séru, nejlépe PCR diagnostikou. V mozkomíšním moku dále nalézáme obraz typický pro aseptickou meningitidu, v krevním obraze stanovujeme leukocytózu.

Terapie a prevence
Léčba je symptomatická, pacienti s obrazem rozvinuté encefalitidy musejí být hospitalizovaní jednotkách intenzivní péče.

K dispozici je inaktivovaná i živá vakcína, v některých asijských zemích se provádí preventivní očkování v dětském věku. V ČR jsou vakcíny k dispozici v očkovacích centrech. Obvykle se očkování doporučuje cestovatelům do endemických oblastí, kteří budou pobývat ve venkovském prostředí.