MCR-1

MCR-1 (mobilized colistine resistance) je relativně nově objevený gen rezistentní vůči kolistinu – ten je považován za antibiotikum poslední volby. MCR-1 je horizontálně přenášen R-plazmidy, transfer je možný mezi různými kmeny bakterií. Poprvé byl plazmid SHP45 objeven roku 2011 v Číně v kmenu bakterie Escherichia coli u prasat, roku 2016 bylo následně veterinární užívání kolistinu omezeno. Od té doby se rozšířil do dalších třiceti zemí po celém světě.

EscherichiaColi NIAID|náhled|220px|SEM snímek bakterie E. Coli, u které byl poprvé identifikován gen MCR-1

Transfer
Mezi potenciální MCRPE (MCR-1 pozitivní enterobakterie) patří druhy bakterií Escherichia coli, Klebsiella pneumoniae, Enterobacter cloacae, Enterobacter aerogenes. MCR-1 je považován za první horizontálně přenosný gen rezistentní vůčí polymyxinu, k přenosu MCR-1 dochází skrze plazmid o délce přes 64 kbp s frekvencí v rozmezí 10−1 až 10−3. MCRPE byly původně detekovány u hospodářských zvířat, u kterých se nadužíval právě kolistin, ale je možný i přenos na člověka. Překvapivě, hlavním rizikovým faktorem pro člověka není expozice infikovaným zvířatům, ale abúzus antibiotik v anamnéze.

Mechanismus účinku
Mechanismus rezistence spočívá v přenosu fosfatidylaminového zbytku na lipid A, který je komponentem endotoxinu (lipopolysacharidu) ukotveného ve vnější membráně Gram-negativních bakterií. Fosfatidylamin u bakterií zastává funkci chaperonu – formuje terciární strukturu membránových proteinů. Bakterie s takto modifikovaným lipidem A mají výrazně nižší afinitu vůči colistinu a podobným polymyxinům.

Související články

 * Colistin
 * Rezistence na antibiotika