Effect of drugs on heart rhythm

Činnost srdce je řízena vegetativním nervovým systémem prostřednictvím mediátorů. Mediátorem sympatického nervového systému je noradrenalin, mediátorem parasympatiku je acetylcholin. Činnost srdce je také ovlivňována adrenalinem z dřeně nadledvin. Acetylcholin srdeční činnost tlumí, zatímco noradrenalin působí na srdce budivě. Účinek mediátorů je zprostředkován specifickými receptory umístěnými na buněčné membráně. Srdeční činnost závisí na přítomnosti vápníku v extracelulárním prostoru a v endoplazmatickém retikulu.

Mezi léky ovlivňující rytmus (a další funkce) srdeční pumpy patří mimo jiné kardioinhibitory, kardiotonika a antiarytmika.

Kardioinhibitory
Kardioinhibitors (drugs that reduce heart activity) act negatively chronotropically (by reducing heart rate) and inotropically (by reducing heart muscle contractility), which leads to a decrease in cardiac output and blood pressure. These changes reduce the activity of the heart and thus the consumption of oxygen by the myocardium. The mechanisms of action of these drugs also include a reduction in electrical conduction (negative dromotropic action).

The mechanical and metabolic effects of these drugs predispose them to treat hypertension, angina pectoris and heart - attack. Thanks to their effect on the electrical activity of the heart, they are also suitable for the treatment of cardiac arrhythmias. Some cardioinhibitors (especially certain β-blockers) are used in the treatment of heart failure.

Hypertenze
Je způsobena zvýšením srdečního výdeje nebo zvýšením systémové cévní rezistence. Kardioinhibitory snižují srdeční frekvenci a tepový objem, což vede ke snížení srdečního výdeje a tím k poklesu tlaku krve.

Angina pectoris a infarkt myokardu
Kardioinhibitory (snižováním srdeční frekvence, kontraktility a arteriálního tlaku) snižují práci srdce a jeho nároky na kyslík. Mohou tak pacientovi ulehčit od anginozních bolestí, které vznikají nejčastěji z důvodu nedostatku kyslíku při větší námaze. Význam v léčbě infarktu myokardu spočívá nejen ve zvýšení poměru dodávky a potřeby kyslíku, ale rovněž ve schopnosti inhibovat poinfarktové remodelace srdeční tkáně.

Srdeční arytmie
Kardioinhibitory mění pacemakerovou aktivitu a vedení vzruchu srdcem, a proto jsou užitečné při léčbě arytmií způsobených jak abnormální automacií, tak abnormálním vedením vzruchu.

Srdeční selhání
Ačkoli se může zdát paradoxní, že by se kardioinhibitory užívaly při srdečním selhání, kdy je myokard funkčně utlumen, klinické studie prokázaly, že určité kardioinhibitory prokazatelně zlepšily srdeční funkci u určitých typů srdečního selhání. Tento účinek může být odvozen jejich blokací nadměrných účinků sympatiku na srdce, které selhávající srdce poškozují.

Použitá literatura
Category:Patofyziology Category:Internal Medicine