Adiponectin

Adiponectin belongs to the hormones of adipose tissue, so-called adipokines, its synthesis takes place in adipocytes.

Structure and synthesis
Jedná se o polypeptid o délce 244 AMK, receptory pro adiponektin jsou AdipoR1,2, jsou exprimovány ve většině orgánů. AdipoR1 je receptor především v kosterním svalstvu, AdipoR2 nalezneme hlavně v játrech. Koncentrace hormonu v krvi je relativně vysoká, vyšší než např. koncentrace leptinu. Pohybuje se v rozmezí 0,5–30 μg/l.

Hladina adiponektinu negativně koreluje s podílem tukové tkáně v organismu, u obézních nalézáme nižší hladiny než u pacientů s normálními hodnotami BMI. Plazmatická koncentrace roste s věkem, u žen nacházíme vyšší hodnoty než u mužů (příčinou je větší podíl tukové tkáně u žen). Signifikantně nižší hladiny jsou u diabetiků i např. u pacientů s ischemickou chorobou dolních končetin. Koncentraci hormonu snižují glukokortikoidy, β-adrenergní agonisté a TNF-α. Zvýšenou hladinu adiponektinu pozorujeme u pacientů po adrenalektomii, dále může být vyvolána chladem, působením IGF-1, zvýšené hodnoty mohou být i u pacientů s některými typy malnutrice (např. u mentální anorexie).

Plazmatický adiponektin se vyskytuje ve více formách, může tvořit trimery, hexamery i vyšší polymerní struktury. Účinky těchto izoforem jsou odlišné.

Function
Adiponektin se podílí především na metabolismu lipidů a sacharidů. Mezi jeho účinky dále patří:


 * zvýšení β-oxidace MK ve svalech, tím působí na zvýšení citlivosti tkání k inzulinu;
 * útlum glukoneogeneze v játrech ;
 * zvýšení oxidace volných mastných kyselin v játrech, podpora jejich utilizace ve svalových, jaterních a tukových buňkách;
 * protizánětlivý účinek (zvýšením produkce interleukinů IL-1 a IL-10) ;
 * reguluje eNOS;
 * protektivní vliv na endotel;
 * hypoglykemizující účinek.

Díky protektivnímu vlivu na endotelové buňky působí adiponektin jako ochranný hormon v rozvoji aterosklerózy. Mechanismus účinku spočívá ve snížení produkce adhezivních molekul, zároveň zpomaluje přeměnu makrofágů v pěnové buňky. Působí inhibičně i na proliferaci a migraci hladkých svalových buněk.

Současné poznatky naznačují, že by adiponektin mohl být pojítkem mezi obezitou a inzulinovou rezistencí, resp. aterosklerózou. Experimentálními modely prokazují ochrannou roli adiponektinu v rozvoji inzulinové rezistence a diabetu. Podávání adiponektinu v klinické praxi by tak mohlo rozšířit farmakologické možnosti prevence a léčby aterosklerózy a DM 2. typu. Zatím jedinou skupinou léků, které zvyšují hladinu adiponektinu, jsou glitazony – inzulinové senzitizátory ze skupiny perorálních antidiabetik.

Související články

 * Endokrinní funkce tukové tkáně
 * Tuková tkáň

Links

 * Hormony tukové tkáně, Multimediální skripta 3. LF UK
 * Adiponektin na české Wikipedii