Central venous pressure

náhled|150 px|Pacient s městnavým srdečním selháním s mimořádně zvýšeným CŽT – šipka ukazuje na venu jugularis externu, se zvýšenou náplní

Central venous pressure (CVP – central venous pressure) is the pressure of blood in large veins near their entrance to the right atrium. CRT fluctuates slightly depending on the respiratory and cardiac cycle. The dependence on the heart cycle, the so-called "venous pulse", is shown by a curve called a phlebogram. From a disgnositc point of view, the value of CVT indirectly informs us about the level of hydration and the size of venous return.

The specific values depend on the measuring point. Physiolgically, the pressure decreases from 10-15 mm Hg in the small vessels to the pressure in the right atrium, which is physiologically slightly above zero, which allows blood to flow along the pressure gradient. Reference values for measuring pressure in large vessels vary according to the source and method used. The "shoemaker?" states a range of 0–8 mm Hg when using the catheter-sensor system.

Physiology venous pressure
Central venous pressure is determined by two components - the filling of the veins and the compliance of the walls of these vessels. Due to the high complance, CT is low despite the fact that the veins contain most of the blood volume (approximately 60%). The blood flow towards the center depends on the pressure gradient, the pressure in the venules is physiologically approximately 10-15 mm Hg. The walls of the small veins contain smooth muscle fibers innervated by the symptathetic. Increasing their tone will therefore increase the pressure gradient and consequently the venous return. Pressure conditions are also fundamentally influenced by gravity and thus also the position of the body, the flow of blood from the lower limbs against gravity is physiologically facilitated by valves and a venous pump.

Physiologically, central pressure increases decreased cardiac output, increased venous filling, venous constriction, dilation of arterioles, increased intrathoracic pressure (exhalation during spontaneous ventilation, inhalation during UPV overpressure or, in extreme cases, Valsalvovým maneuver) and contraction of abdominal and lower limb muscles.

Phlebogram
300px|náhled|Jugulární flebogram v souvislosti se srdeční revolucí. Flebogram je záznam žilního pulsu. Obvykle se tím míní záznam jugulárního venózního pulsu, jak znázorňuje obrázek vpravo.

Na křivce popisujeme postupně následující vlny:


 * 1) a: atriální kontrakce,
 * 2) c: uzávěr ( closure ) tricuspidální chlopně a vyklenutí do atria,
 * 3) x: systolický pokles atriálního tlaku při relaxaci stěn síní a poklesu tricuspidálního prstence při počátku systoly PK,
 * 4) v: plnění síně venózním přítokem při uzavřené tricuspidální chlopni,
 * 5) y: diastolický pokles tlaku po otevření tricuspidální chlopně ( early filling).

Indikace k monitorování CŽT
Klinická významnost měření CŽT je předmětem diskusí, dalším doplňujícím parametrem může být také měření tlaku v zaklínění (PCWP) pomocí Swan-Ganzova katetru. Ten lépe posoudí funkci levého srdce, protože přes korelaci tlaků v pravém a levém srdci u mladých a zdravých jedinců je vztah PCWP a CŽT u nemocných v kritickém stavu zcela nepředvídatelný.

Zásadním důvodem pro monitoraci CŽT je zhodnocení funkce pravé komory a intravaskulární náplně.

Měření CŽT
náhled|300 px|Orientační výpočet centrálního žilního tlaku Orientačně určíme CŽT podle '''žilní náplně vv. jugulares'''. U ležícího pacienta s podloženou hlavou zjistíme na krku místo, kam dosahuje náplň vv. jugulares, nad ním jsou žíly zkolabovány. V tomto místě je žilní tlak snížen vlivem gravitace a je roven nule. Centrální žilní tlak (v cm H2O) poté vypočteme odečtením předpokládané výše mitrální chlopně a naměřené hodnoty kolapsu vén od podložky (viz obrázek).

Invazivně pomocí centrálního žilního katétru. Ten je zaváděn přes v. subclaviu, nebo v. jugularis internu pro měření tlaku v horní duté žíle. Pro měření CŽT v dolní duté žíle zavádíme přes 'v. femoralis'. Pro správné hodnocení je třeba optimální umístění špičky katetru. Čím je špička katetru dále od pravé síně, tím vyšší tlak naměříme.

Hodnocení
Při hodnocení výsledků měření CŽT je třeba zohlednit změny průměrné hodnoty a změny tvaru flebogramu.

Změny průměrné hodnoty CŽT

 * Snížený CŽT
 * Hypovolémie (snížený objem krve).
 * Zvýšený CŽT
 * Hypervolémie (zvýšený objem krve),
 * selhávání pravé komory,
 * plicní embolie,
 * přetlak v hrudníku,
 * tenzní pneumotorax,
 * umělá plicní ventilace (je třeba měřit na konci exspiria),
 * chlopenní vady (trikuspidální regurgitace i stenóza).

Změny tvaru flebogramu
Pro hodnocení je třeba si uvědomit, že křivka zobrazuje tlakové, nikoliv objemové změny v pravé síni. Mezi možné změny se řadí:


 * chybění vlny a při fibrilaci síní a současné zvýraznění vlny c z důvodu většího množství krvi v nepřítomnosti atriální kontrakce;
 * široká a vysoká vlna c při trikuspidální regurgitaci (systolický tlak PK se přenáší na síně);
 * prominující vlna a a nezřetelná vlna y při trikuspidální stenóze (vyšší význam systoly síní a nedostatečný diastolický tok),
 * různé změny mohou být také přítomny při ischemii pravé komory (akcentovaná vlna a při vyšší funkci síní nebo příznaky trikuspidální regurgitace).

Související články

 * Monitorování krevního tlaku
 * Centrální žilní katetr

Použitá literatura