Female reproductive system

Female reproductive system (Female genital organ) consists of paired organs ovaries (ovaria) a fallopian tubes (uterine tube), uterus (uterus), vagina (vagina) and external genitalia.

The fallopian tubes, the uterus attached to them and the vagina connected to them, create a cavity system that leads to the outside of the body. The fallopian tubes, which widen at the end like a funnel, communicate with the abdominal cavity and are connected to the ovaries. Eggs mature in the ovary during sexual maturity, and after subsequent ovulation are released into the fallopian tube, where fertilization can occur. The ovary also produces most of the female sex hormones that affect the menstrual and ovarian cycles, and in turn participate in the secretion of gonadotropic hormones from the pituitary gland. The uterus is used to nestle the fertilized egg, where it travels through the fallopian tube from the ovary.

Ovary
The ovary has a flattened, ovoid shape, weight: 6–10 g.

In the hilum, the mesovarium is connected to the lig. latum uteri, the surface is covered by a single-layered flat to cubic "germ" epithelium, in the hilum it passes into the mesothelium. The germinal epithelium contains microvilli, sometimes kinocilia, numerous pinocytotic vesicles are present apically, and mitochondria are found basally. In the hilum is the entry of bundles of smooth muscle cells from the mesoovary. Interstitial hilar cells have the character of steroid- androgen -producing cells (large GER, GK, many tubular-type mitochondria, lipid inclusions, Reineke's crystalloids ). Beneath the epithelium is the tunica albuginea, which has a whitish color and is made up of dense collagen fibers.

Ovarian hyperplasia leads to virilization.

We distinguish cortex (zona corticalis) and medulla (zona medularis, zona vasculosa).

Cortex
The cortex of the ovary consists of sparse collagen tissue, ovarian follicles, fibroblasts, rare smooth muscle cells, a network of collagen and reticular fibers. It also contains special fibroblasts that have fat droplets and react with hormones to change from protein -producing cells to steroid -producing cells ( thecal cells ).

During the fertile period, many fibroblasts are present, after menopause they decrease (reticular and collagen fibers increase relatively).

Medulla
The pulp is formed by a denser collagenous tissue. It contains fewer cells, more collagen and reticular fibers. It is richly vascularized and innervated.

Vejcovod
náhled| 220px |Vejcovod Vejcovod je pohyblivá svalová trubice o velikosti 6-8 × 100-150 mm, spojuje dělohu s dutinou břišní. Vytváří vhodné prostředí pro oplození vajíčka (řasinky kmitající opačně). Sekret žlázek přispívá k výživě oocytu. V období ovulace se fimbrie dostanou blíže k vaječníku, to spustí mechanismus překrvení cév a vejcovod se stává rigidnější.

Jeho hlavní funkcí je dopravit oocyt do dělohy pomocí řasinek a peristaltiky hladké svaloviny.

Vejcovod má 4 části:


 * pars uterina (vyvinutá t. muscularis),
 * isthmus,
 * ampulla (výrazné řasy),
 * infundibulum (četné řasinky) s fimbriemi.

Tunica mucosa
Obsahuje dlouhé, členěné, longitudinálně uspořádané řasy, které jsou nejvyšší v ampulární oblasti a směrem k děloze se snižují. Řasy vzájemně anastomózují a vytvářejí složitý labyrint.

Řasy rozdělujeme na:


 * sekundární,
 * terciární.

Lamina epithelialis je vystlána jednovrstevným cylindrickým epitelem, který obsahuje řasinkové a sekreční buňky.

Řasinkové bb. jsou velmi četné v infundibulu. Obsahují glykogenová granula, ciliární aparát a kinocilie kmitající k děloze. Jejich jádra jsou velká oválná, GER a GK naopak malé, četné mitochondrie se shromažďují v okolí bazálních tělísek, vzácně se zde vyskytují lysozomy. Sekrečníbb.mají apikálně jen mikroklky. V cytoplasmě je velmi vyvinuté GER, velký GK a elektronově densní serózní velká sekreční granula.

Lamina propria mucosae je tvořena řídkým kolagenním vazivem.

Tunica muscularis
Tunic muscularis se ztenčuje směrem k infundibulu. Obsahuje dvě vrstvy hladkých svalových buněk:


 * vnitřní cirkulární,
 * zevní longitudinální.

Tunica serosa
Tunicu serosu tvoří řídké kolagenní vazivo s jednovrstevným plochým mezotelem. Je bohatě cévně zásobena.

Děloha
náhled| 220px | Děloha—corpus Děloha se skládá ze 4 částí:


 * corpus,
 * fundus,
 * isthmus,
 * cervix.

Tunica mucosa (endometrium)
Lamina epithelialis je tvořena jednovrstevným cylindrickým epitelem s řasinkovými buňkami.

Lamina propria mucosae obsahuje speciální kolagenní vazivo s vyšším počtem fibroblastů. Ty se mění hormonální stimulací na buňky deciduální, které slouží k počáteční výživě plodu. Mezibuněčná hmota je amorfní, má méně vláken, kde převažují retikulární vlákna. Tato vrstva je bohatá na glandulae uterinae. Jsou to jednoduché tubulózní žlázy (u myometria i větvení) tvořené z 1vrstevného cylindrického epitelu bez řasinkových buněk.

Má dvě vrstvy:


 * Zona functionalis je povrchová, silnější vrstva, která je odplavována. Obsahuje řídké kol. vaz., dilatované lymf. cévy a spirálovité arterioly (arteriae arcuatae),
 * Zona basalis se nachází u myometria a je vysoká jen 0,5 – 1,5 mm. Nalezneme zde baze žlázek, více bb. a síť retikulárních vláken. Probíhají zde přímé arterioly (arteriae arcuatae).

Tunica muscularis (myometrium)
Myometrium je nejsilnější vrstva o tloušťce 15 mm. Obsahuje vrstvy hladkých svalových buněk, málo kolagenních vláken a žádná elastická vlákna.

Má 4 vrstvy:


 * longitudinální,
 * spirály,
 * spirály,
 * longitudinální.

V těhotenství hypertrofuje až na 500 mm, hyperplazuje (dělení buněk), zvyšuje se sekreční aktivita buněk secernujících proteiny a tvoří se kolagen. Po těhotenství dochází k odumření, zmenšení, enzymatické degradaci kolagenu a tunica muscularis tak získává téměř původní tvar.

Tunica serosa (perimetrium)
Hlavní částí perimetria je tenká vrstva řídkého kolageního vaziva a mezotel (peritoneální povlak). Tunica serosa vytváří prostory, které oddělují dělohu od dutiny břišní. Ventálně nacházíme excavatio vesicouterina, dorsálně excavatio rectouterina (Douglasův prostor), které dosahuje až k vagině (fornix posterior). Laterálně přechází v ligamentum latum uteri. U hran tvoří parametrální vazy (lig. cardinale uteri, lig. vesicouterinum, lig. sacrouterinum), které jsou složeny z hustého kolagenního vaziva.

Tunica mucosa (endometrium)
Svalová vrstva je 0,5 – 1 mm tlustá, obsahuje krátké žlázky, které tvoří málo mucinosního sekretu. V průběhu cyklu zůstávají úzké, téměř se nemění, odplavují se nejvyšší vrstvy.

Tunica muscularis (myometrium)
Svalová vlákna jsou orientována převážně cirkulárně.

Cervix uteri
náhled| 220px | Děložní čípek—Cervix Dělí se na dva oddíly:


 * portio supravaginalis,
 * portio vaginalis.

Tunica mucosa (endometrium u portio supravaginalis)
Obsahuje speciální řasy, plicae palmatae, které nejsou odplavovány. Sekret žláz závisí na fázi cyklu.

Lamina epithelialis je vystlána jednovrstevný cylindrický epitel, který produkuje hlen. Sekret je při ovulaci je řidší, aby nebránil průniku spermií, naopak v sekreční fázi a v těhotenství je hustší a tak zabraňuje infekci.

Lamina propria mucosae obsahuje tubulózní žlázky (glandulae cervicales), které se větví. Jsou vystlány jednovrstevným cylindrickým epitelem a secernují hlen.

Tunica mucosa (endometrium u portio vaginalis)
Lamina epithelialis je tvořena vícevrstevný nerohovějící dlaždicový epitel s buňkami bohatými na glykogen. Můžeme vidět přechod mezi cylindrickým a dlaždicovým epitelem.

Lamina propria mucosae vybíhá do epitelu četnými papilami.

Tunica muscularis (myometrium)
V myometriu převažují vazivové buňky nad svalovými. Svalová vlákna jsou orientovány hlavně cirkulárně.

Pochva
náhled| 220px | Vagina Pochva je oploštělý dutý orgán dlouhý 8 cm a široký 3 cm. Přední stěna je o 2 cm kratší než zadní, tzn. fornix anterior je kaudálněji než fornix posterior.

Tunica mucosa
Je tvořena příčnými řasami (rugae vaginales), podélnými řasami (columna rugarum anterior et posterior). Sliznice podělává změny v průběhu menstruačního cyklu.


 * 1) menstruační fáze: max. deskvamace
 * 2) proliferační fáze: nejvíce glykogenu, výrazná deskvamace bb; lactobacillus acidophilus štěpí glukózu na kys. mléčnou (dezinfekce)
 * 3) sekreční fáze: zvyšování sliznice (poševní cytologie)

Laminu epithelialis vystýlá vícevrstevný dlaždicový epitel. Buňky obsahují glykogenová granula, která štěpí bakterie po deskvamaci, keratohyalinová gran. a tonofibrily.

Lamina propria mucosae neobsahuje žlázky, je zvlhčována transsudací z cév a má málo sensitivních nervových zakončení. Má dvě vrstvy:


 * zevní ze středně hustého kolagenního vaziva,
 * vnitřní z řídké vazivo s četnými elastyckými vlákny, bohatě zásobena díky tenskostěnným cévám, při menstruaci sttoupá množství jinak ojediněle se vyskytujících lymfatických uzlíků a obecně lymfatických buněk (hlavně leukocytů), které migrují do epitelu.

Tunica muscularis
Vytváří snopce hladkých svalových buněk ve dvou vrstvách:


 * vnitřní cirkulární
 * vnější longitudinální.

Tunica adventitia
Je z hustšího kolagenního vaziva, má četná elastická vlákna a nervové a venózní plexy, obsahuje nervová ganglia.

Labia maiora pudendi
Velké stydké pysky jsou z řídkého kolagenního vaziva, obsahují lalůčky tukové tkáně a tenkou vrstvičku hladkých svalových buněk nazývanou tunica dartos. Jsou kryty kůží ve dvou vrstvách:


 * vnější je silnější, ochlupená, obsahuje mazové a potní žlázky ekrinní a apokrinní,
 * vnitřní je tenší s mazovými a potními žlázkami.

Labia minora pudendi
Malé stydké pysky jsou z řídkého kolageního vaziva, elastických vláken, obsahují mazové i potní žlázky.

Clitoris
Jeho součástí jsou dvě drobná erektilní tělesa, která končí v glans clitoridis. Clitoris je tvořen vícevrstevným dlaždicovým epitelem rohovějícím.

Glandulae vestibulares maiores (Bartholini)
Jsou stejné žlázky jako glandulae bulbourethrales u muže. Mají ovoidní tvar, měří 1-2 cm. Typem jsou tuboalveolární žlázy, které obsahují mucinózní buňky. Ústí do vestibulum vaginae.

Glandulae vestibulares minores
Jsou žlázky mucinózní, které ústí do vestibulum vaginae v okolí močové trubice.

Související články

 * Menstruační cyklus
 * Cyklické změny v ženském těle
 * Gametogeneze
 * Hyperplastické endometrium (preparát)

Externí odkazy

 * https://cs.wikipedia.org/wiki/Pohlavn%C3%AD_soustava

Zdroj

 * Obrázky: https://www.wikiskripta.eu/w/Port%C3%A1l:Atlas_histologick%C3%BDch_prepar%C3%A1t%C5%AF/%C5%BDensk%C3%BD_pohlavn%C3%AD_syst%C3%A9m

Použitá literatura

 * KONRÁDOVÁ, Václava – UHLÍK, Jiří – VAJNER, Luděk. Funkční histologie. 1. vydání. Jinočany : H & H, 2000. ISBN 80-86022-80-3.
 * PAULSEN, Douglas F. Histologie a buněčná biologie : Opakování a příprava ke zkouškám. 1. vydání. Jinočany : H & H, 2004. 433 s. ISBN 80-7319-024-9.