Borrelia burgdorferi

__BEZOBSAHU__

thumb|Schéma pohybového systému borélie: (1) pouzdro, (2) cytoplazma, (3) bičíky, (4) úpon bičíků thumb|Životní cyklus borelie Borrelia burgdorferi sensu lato  (also known as Borreliella burgdorferi ) are bacterias of the spirochetes class. It is one of the causative agents of the multiorgan disease called Lyme diesease which is transmitted by ticks.

Morfology

 * Borelie jsou typické svým protáhlým spirálovitým tvarem (s bičíky na obou koncích), který jim umožňuje šroubovitý pohyb výhodný zejména ve vysoce viskózním prostředí mezibuněčné hmoty.Tento způsob pohybu jim umožňuje překonat jak epiteliální bariéru, tak i hematoencefalickou bariéru.
 * Jsou také schopné vstupovat do buněk, například do fibroblastů, dendritických buněk a makrofágů, a v nich dále přežívat.
 * Borelie jsou schopny vyvinout poměrně vysokou rychlost pohybu.

Fyziologie a kultivace

 * Jsou mikroaerofilní, vyžadují obohacenou komplexní půdu s N-acetylglukosaminem, aminokyselinami, vitaminy a nukleotidy.
 * Nemají kompletní vlastní metabolickou výbavu, proto jsou plně závislé na hostiteli a nejsou schopny růstu ve vnějším prostředí.
 * Chybí jim enzymy pro syntézu aminokyselin, mastných kyselin a nukleotidů, které získávají z hostitelského organizmu.
 * Jsou adaptovány na nízké hladiny železa, jejichž aktivní snižování v tělesných tekutinách je jedním z hlavních mechanizmů nespecifické protibakteriální obrany hostitele.
 * Borelie jsou schopny tvořit tzv. „non-spirální“ formy se sníženou metabolickou aktivitou. Jde o cystické formy a odškrcovací váčky obsahující složky cytoplazmy. Přeměna byla pozorována při vystavení klasické spirální formy suboptimálním životním podmínkám, jako je nízké pH, nedostatek nutričních zdrojů nebo nízký osmotický tlak. „Non-spirální“ formy jsou schopny reverze v plně metabolicky aktivní spirální formu.

Antigenní vlastnosti

 * Antigeny jsou vázány na povrchovou membránu a na bičíky.
 * Bičíkové antigeny jsou druhově specifické.

Faktory patogenity

 * Aktivní pohyb bičíků.
 * Přítomnost lipopolysacharidového komplexu.

Laboratorní diagnostika

 * Přímá detekce se provádí v zástinu, ve fázovém kontrastu, imunofluorescencí, stříbřením.
 * Lymská borelióza se diagnostikuje sérologicky.

Imunita

 * V průběhu onemocnění je výrazná proliferace T-buněk v periferní krvi, mozkomíšním moku i v kloubní tekutině.
 * IgM protilátky proti bičíkovému antigenu lze detekovat za 1–3 týdny, pak následují IgG protilátky.
 * Protilátky lze prokázat i v likvoru.

Terapie

 * V 1.stadiu perorálně penicilin - např. amoxicilin (v kombinaci s kyselinou klavulanovou, která nemá antibiotické účinky), či doxycyklin.

Dělení
Druhová skupina Borrelia burgdorferi sensu lato zahrnuje:


 * Borrelia burgdorferi sensu stricto (zejm. v Severní Americe, kam byla zřejmě přenesena z Evropy);
 * Borrelia garinii (zejm. v Evropě a v Asii);
 * Borrelia afzelii (zejm. v Evropě a v Asii);
 * Borrelia valaisiana (vzácný patogen);
 * Borrelia lusitaniae (vzácný patogen).

Související články

 * Lymeská borrelióza
 * Repetitorium mikrobiologie