Antidiarrheals

Léčivá používaná v terapii průjmu. Hlavním cílem je odstranit obtíže nemocného a zabránit dehydrataci. Podle příčin muže být hlavním patofyziologickým mechanismem vedoucím k průjmu:
 * 1) Nadměrná sekrece – sekreční průjmy (zánět, nádor);
 * 2) Osmoticky podmíněné průjmy jejichž příčinou je vysoký obsah osmoticky aktivních látek ve stolici, které dráždí sliznici k produkci hlenu a elektrolytů a stimulují střevní peristaltiku (např. enteroxiny).
 * 3) Průjmy vznikající vystupňovanou motilitou GIT.

Střevní adsorbencia
Inertní léčiva s velkým povrchem (adsorbují nikoli absorbují), která jsou schopna vázat různé látky (snižují osmotický tlak intraluminálně), léčiva a toxiny. Účinná v terapii lehčích neinfekčních průjmů. náhled|Carbo medicinalis.
 * Carbo adsorbens (Carbo medicinalis): Uhlík živočišného původu. Barví stolici na černo (odlišit od melény).
 * Diosmektit: Forma hydratovaného křemičitanu hořečnato-hlinitého.

Střevní antiseptika
Nevstřebatelná chemoterapeutika, které působí na řadu patogenů (včetně shigel a některých kmenů salmonel) bez výraznějšího ovlivnění normální střevní mikroflóry. Indikovány jsou u průjmů infekčního původu, hnilobné a kvasné dysmikrobie. Není vhodné je podávat v prvním trimestru gravidity a u těžších poruch funkce ledvin nebo jater.
 * Cloroxin: Chinolinové bakteriostatické chemoterapeutikum, působí rovněž amébocidně na vegetativní formy střevních améb.
 * Ftalylsulfathiazol: Nevstřebatelný sulfonamid se širokým spektrem účinku.
 * Nifuroxazid: Nitrofuranové bakteriostatické chemoterapeutikum.

Anticholinergika
Výhodné u průjmů provázených výraznou spasticitou a hypermotilitou trávicí trubice (viz spazmolytika).

Blokátory kalciových kanálů

 * Pinaverin: Vhodné k terapii funkčních průjmů a v rámci syndromu dráždivého tračníku.

Opiody
Vysoce účinné. Mechanismem účinku je inhibice uvolňování acetylcholinu v intramurálních nervových pleteních GIT (anticholinergní aktivita) na základě stimulace opiátových receptorů. Nejstarší opiová tinctura se předepisuje pouze ve výjimečných případech v terapii jinak nezvládnutelných průjmů. Výhodnější je použití derivátů morfinu – kodein a etylmorfin.

Nevýhodu těchto látek je neselektivní působení na opiátové receptory (včetně CNS) spojené se vznikem nežádoucích reakcí CNS a tolerance. Selektivní léčiva (difenoxylát, loperamid) naproti tomu ovlivňují především receptory v GIT – výrazně snižují sekreci v tlustém střevě a relaxují hladkou svalovinu stěny střeva. Pro indikaci těchto léčiv musí lékař seznámen s nežádoucími účinky opiátů. Pozor: nepodávat u NPB.
 * Difenoxylát: Ve vyšších dávkách proniká do CNS – může mít euforizačný vliv (otrava je podobná intoxikaci opiáty). Aby bylo možno použít nižších dávek kombinuje se difenoxylát s atropinem v preparátu REASEC®.
 * Loperamid: Strukturálně podobný difenoxylátu, ze střeva se prakticky nevstřebává (nemá vliv na CNS). Kromě již zmíněných účinků zvyšuje rovněž napětí análních svěračů a svaloviny aborální části tračníku. Jeho podání nemocných s chronickým zánětlivým onemocněním tlustého střeva může proto indukovat toxické megakolon.

Ostatní antidiaroika

 * Octreotid: Syntetický analog somatostatinu. Indikován u syndromu krátkého střeva, po jejunostomii, ileostomii, u amyloidózy, průjmy u pacientů s rozvinutými příznaky AIDS.
 * Cholestyramin: Nevstřebatelný iontoměnič s vysokou vazebnou kapacitou pro žlučové kyseliny. Indikací je choleretický průjem.

Související články

 * Průjmová onemocnění
 * Terapie průjmových onemocnění